Promicanje kršćanskih vrijednosti - Katolički nauk - Obrana Crkve i obitelji - Za kulturu života - Za normalnost
četvrtak, 13. lipnja 2024.
utorak, 4. lipnja 2024.
IZBORI - Don Josip Mužić, Sjaj istine, 27.4.2024.
Najveći dokaz demokracije su i dalje izbori i zato su oni okruženi svečarskim ugođajem, koji je pojačan neradnim danom i medijskom pozornošću. To je izgleda zadnje što je ostalo od demokracije kao što se zorno može vidjeti u Hrvatskoj
Zloupotrebe
Sama pravila glasovanja napravljena su tako da se uvjetuje ishod. Dijaspora od 4 milijuna ima pravo na 3 zastupnika, a manjine, kojih je sveukupno 240 079, imaju 8 zastupnika. D’Hondtovom metodom obračuna glasova po kojem se treba proći prag od 5 posto birača po- goduje se većinskim strankama i nečasnim koalicijama. Izborne jedinice prekrajaju se prema procjenama vladajuće stranke. Tolerira se sumnjivo i interesno financiranje političkih stranaka i njihovih kampanja, posebno iz inozemstva kao u slučaju stranke Možemo. Ovo su konstitutivne nepravde koje dovode u pitanje smisao ovakvih izbora.
Kod mnogih glasača je upitna sloboda izbora jer su egzistencijalno uvjetovani od određene stranke. Neki poslodavci čak traže i slikanje vlastitoga glasačkog listića kao dokaz da se glasovalo po njihovoj želji. Određenim nacionalnim manjinama plaća se autobus i daje dnevnica da bi došli na glasovanje iz drugih država. Tako imamo primjerice općine, poput Kistanja, gdje su Hrvati stvarno većina ali su Srbi većina nominalno jer su prijavljeni iako tu ne žive i kao takvi drže vlast.
Da ništa ne bi bilo prepušteno slučaju, izbori se mogu namještati, prema potrebi, u većoj ili manjoj mjeri. Već se odavno zna da „nije važno tko glasa nego tko broji glasove”. Ako navedena izjava i nije Staljinova, ipak je istinita. Hrvatska ima tako pola milijuna fan- tomskih glasova i po tome je jedinstvena država na svijetu. To je izuzetno pogodna okolnost koja se znalački koristi za utjecaj na ishod glasovanja. Uz to idu još i uobičajene nepravilnosti kod biračkih odbora i izbornih povjerenstava te mogućnosti informatičkih zloupotre- ba kod prebrojavanja. Kada su razlike u ishodima glasovanja malene i neznatne, manipulacije su presudne.
No ako ustreba, nema problema da se organizira i velika prevara kao u slučaju izbora 2020. u SAD-u kad je bilo toliko brojnih nepravilnosti da mnogi drže da je Trump bio pokraden. Ako se to događa u zemlji koja cijeli svijet uči demokraciji, daleko je lakše ostvarivo u drugim zemljama. Kod nas se dovoljno prisjetiti dva poništena referenduma gdje se otvoreno izigrala i prezrela volja naroda.
Na koncu, ako sagledamo stvari s motrišta ponuđenih političkih stranaka, onda je jasno da je istinska politička alternativa skoro nemoguća misija. Tako u Hrvatskoj prava domoljubna opcija ne može nikako doći na vlast pokraj sluganskih medija, banaka i tajnih službi.
Sadržajno nema bitnih razlika između glavnih stranaka jer sve one imaju iste „vrijednosti” (protukršćanstvo, pobačaj, rodna ideologija, zelena agenda..) i promiču globalizam. Prava moć je već unaprijed raspodijeljena i grešne strukture javno i tajno kontroliraju uglavnom sve. Jedan političar, čak i kao predsjednik vlade, stvarno može vrlo malo jer je uvjetovan na razne načine.
Ako ustane u obranu konstitutivnih interesa svoga naroda, što je izuzetno rijedak slučaj jer zato treba imati karakter, može biti preko noći ocrnjen medijima, a ako zatreba, Bruxelles može zemlji obustaviti dotok novca, bojkotirati turizam, uvesti sankcije i sl.
Održavanje privida
Zašto je vladajućima stalo da se izbori održavaju ako već sve kontroliraju?
Zašto su komunisti držali izbore gdje se moglo glasovati za kandidate unutar samo jedne stranke, a i to su mogli po volji namještati kako im se htjelo? Sjećam se da sam jednom kad sam glasovao u Jugoslaviji, i to je bio prvi i zadnji put, dobio olovku za zaokruživanje. Logika je ista.
Što je veći totalitarizam to je i veća potreba stvaranja privida slobode izbora.
Samo se prije govorilo radničkom samoupravljanju, a danas o građanskim pravima.
Izbori služe i tome da vladajući dobiju legitimitet. Za bilo koju grešku koju počine mogu onda prebaciti odgovornost na narod kazavši:
vi ste nas izabrali nemate se što buniti.